SANGALA, AFRIKA
Överste Dubaku, vi lämnar byn nu, sir.
Hur många har ni?
- Fem. - Bara fem?
De flesta pojkarna var borta när vi kom fram till fältet.
Jag vill ha soldater, inte ursäkter.
Jag skaffar fler, jag lovar.
För dem till mig.
Youssou, ta det åt mig.
Ni kommer lära er slåss som män.
Det tvivlar jag inte på.
Detta...
...gör er till starka, små soldater.
Det gör er fria.
Kom igen.
Ta den.
Hur får den dig att känna?
Mäktig?
Kom.
Era mödrar och fäder har gjort er svaga.
Men general Juma kommer göra er starka.
Han gör er starka-
- så ni kan ta tillbaka ert land från regeringen-
- och förrädarna som jobbar för dem.
Som den här kackerlackan.
Den här kackerlackan-
- jobbar för regeringen och dess vita herrar.
De har tagit vårt land.
Nej.
Snart blir det ändring på det.
Snart kommer allt land tillhöra folket igen.
Så...
...vi måste köpa vår frihet...
...med blodet från kackerlackan.
Nej.
Ni vet vad man gör med kackerlackor.
Döda kackerlackan.
Följande händelser inträffar mellan kl. 15. 00 och kl. 17. 00.
Allt händer i realtid.
Jag bad dig ju sätta på luftkonditioneringen.
Jag gjorde det, sir.
Amerikanska ambassaden i Sangala FEDERALT DELGIVANDE AV STÄMNING
- Men vi behöver en till spelare. - Hitta nån annan.
Vem, Willie? Vem är bättre med bollen än du?
Precis. Ingen.
Vi får inte gå utan mr Benton.
Mr Benton oroar sig för mycket och du med.
Du, Desmond. Du missar bussen. Skynda dig.
- Kom igen. - Du är inte min pappa.
- Jag är din bror, gör som jag säger. - Nej.
Okej då.
Lastbilen är här.
Den har kommit.
Lastbilen är här.
OKAVANGO-SKOLAN
Jag stal inte. Jag svär.
Jag tittade bara.
Jag glömde de här.
Väldigt vacker. Till en kvinna, inte sant?
Jag tänkte ge den till min dotter.
- Har du en dotter? - Ja.
Var köpte du den?
Rajastan.
Indien.
- Du är väldigt frågvis. - Det säger mr Benton också.
Det tror jag säkert.
När var du där?
Förra sommaren.
- Innan du kom hit? - Ja.
- Vart var du innan dess? - På olika platser.
När ska du åka hem?
Jag ska inte åka hem.
Jag lovade de andra pojkarna att hjälpa dem lasta ur bilen.
- Vill du ha den kan du behålla den. - Kan jag?
Ja.
Willie.
Du måste ge mig tillbaka min kniv.
Gå nu.
Lastbilen är här. Pojkarna behöver hjälp.
Titta vad jag fick av Jack.
- Så fin. - Den är från Indien.
Jack, detta är Frank Trammell.
Han är ambassadörens främsta diplomat.
Jag vet vem han är.
Han har bett dig komma till ambassaden.
Jag fick meddelandena.
- Vad handlar det om? - Det ska jag berätta.
Kommittén undrar över fängslandet-
- och tortyren av vissa fångar i mr Bauers förvar.
Stämningen här kräver att du inställer dig och den är långt övergången.
Du är härmed delgiven.
Jag lovade pojkarna att hjälpa dem lasta av bilen. Ursäkta mig.
Att ignorera en stämningsdelgivning är ett federalt brott, mr Bauer.
- Enligt lagen måste du svara. - Så ge dem mitt svar.
Vill de ha mig tillbaka i Washington får de hämta mig.
Ambassadören sa att du och Bauer låg i specialstyrkorna ihop.
- Hur länge har han varit här? - Ett par månader.
- Nämnde han stämningsansökan? - Nej.
Han har varit på flykt i ett år, över tre olika kontinenter.
Washington pressar ambassadören att få hem honom.
Nu pressar ambassadören dig.
Kommer Bauer inte tillbaka till Staterna, kommer de efter honom.
- Det vore ett misstag. - Du utför Guds arbete här, Carl.
Barnen hade aldrig en chans med malarian och alla krig.
Du ger dem ett bra liv. Vore synd om pengarna tog slut.
Hota mig inte, Frank.
Det är bara fakta. Du är hans vän.
Prata förstånd med honom.
- Här, Jack. - Tack, Thomas.
Okej.
- Nu du. Gå, gå. - Där är han.
Den mäktiga krigaren som bytte geväret mot en skottkärra.
Varför är du här? För att göra bot för alla dina synder?
Du vill inte prata om det. Inget konstigt med det.
Här. Var försiktig. Tappa det inte.
Regeringen kommer inte kunna stå emot oss länge.
Vi har fler vapen än soldater som kan använda dem.
Vi måste ta huvudlägret västerifrån. Vi har minfält här och här.
Då hämtar jag fler små soldater som kan rensa dem.
Oroa dig inte.
Vår far skulle vara stolt, Youssou. Mycket stolt.
Du får dina små soldater.
Kör.
Detta är överste Dubaku.
Hodges här. Jag fick precis dåliga nyheter, översten.
Du har fortfarande inte nog med rekryter.
Mitt erbjudande står kvar.
Jag har trupper beredda på andra sidan gränsen.
- De behöver bara en timmes förvarning. - Det behövs inte.
Tänk på saken, översten. Jag erbjuder professionella soldater.
- Inte barn du inte haft tid att träna. - Du bidrog med vapen.
Det är vårt krig.
Tja...
...det är ju ert land.
Det blir det snart.
- Något mer, mr Hodges? - Ja.
Be general Juma att ringa mig när han kommer.
- Det ska jag. - Bra.
Det är en uppstudsig jävel.
Det är hans land.
Men jag betalar för det.
Överföringarna får inte spåras, mr Nichols.
Inte av SEC, IRS, eller någon av mina före detta fruar.
Du förstår mig väl?
Vad vill du jag ska säga, John?
- Du måste ha tålamod. - Visst.
Nej, vänta. Vänta. Stopp.
Vi ryktes med av marginalen, det kommer vända.
Ja, det kommer det. Ja, det kommer det.
Du måste ge det mer tid...
...och ha tålamod.
Ja. Okej.
Ja, okej. Hej då.
Chris.
- Ja. - Kan du komma in hit?
- Vem var det? - En klient.
Du måste stänga Abu Dhabi och Eritrea.
Bränn filerna och släng askan.
- Gör det. - Ja.
Jack. Får jag prata med dig?
Ja. Willie, hämta mer från lastbilen.
Du bör titta på det här.
Jag behöver inte det. Jag vet vad det står.
Ingen fara, Carl. Jag är borta med mörkret.
Jag ber dig inte att åka. Jag ber dig att prata.
Trammell säger att stämningen jagat dig i över ett år.
Den hinner ifatt dig förr eller senare.
- Jag åker inte tillbaka. - Det säger jag inte.
Men ett år är en lång tid att vara på flykt.
- En livstid gör dig galen. - Allt jag gjort har jag betalat för.
Allt jag har är min frihet. Den tar de inte ifrån mig.
Frihet? Vilken frihet? Du är på flykt.
Vad vill du, Carl?
Jag vill att du litar på mig. Jag är din vän.
Förlåt.
När du ringde mig för första gången på tio år-
- hoppades jag att du kanske letade efter nåt-
- mer än bara ett ställe att bo på.
Jag försöker hitta ett sätt att ställa allt till rätta.
Det är en normal impuls, speciellt för såna som oss.
Ja, men du har hittat det du sökte.
Ja.
Jäklar.
Carl.
Jag menar bara att det är annorlunda för mig.
Jag vet inte om jag hittat det jag sökte.
Men jag har hittat ett sätt att leva med mig själv.
Det tog lång tid.
Det första jag var tvungen att göra var att sluta fly.
Jag menade vad jag sa. Du kan stanna här.
Oroa dig inte för Trammell.
Utrikesdepartementet är inte de enda som har pengar.
Jag uppskattar ditt försök, men det här är mitt problem.
Jag tänker inte låta det bli ditt.
Det du gjort med det här stället.
Skolan, allt du gjort för pojkarna, måste skyddas.
Vi vet båda två...
...att det är bättre om jag försvinner.
- Jag är ledsen, Jack. - Jag med.
Jag med.
Tack, Carl.
Alltid.
Ja.
Du sprider rykten. Du sprider panik för ingenting.
De är inte rykten. Det är sant.
Du är en pojke. Du vet inte vad du pratar om.
Juma tar våra barn.
Förenta Nationerna har inget bevis på det.
Vad vet du? Det är inte ens ditt land.
Hallå där, vad pågår här?
Thomas pratar nonsens. Han sprider rykten om Juma.
Rykten? Det är inte rykten.
Jumas soldater korsar gränsen och stjäl våra barn.
Juma har varken soldater eller vapen. Det vet ju alla.
Min kusin är borta.
Han gick till marknaden igår och har inte kommit tillbaka.
Vapensmugglarna tog honom, eller nån från diamantgruvorna.
Min bror är i stan med James.
Där ser du. Nu är pojken orolig.
Han borde oroa sig. Alla borde vara oroliga.
Sluta nu, båda två.
Jobba klart. Jag åker till stan och tar reda på vad som pågår.
Du slösar din tid.
Jag sa ju att ni inte får åka till stan utan att säga till mig.
Desmond lyssnar bara på Desmond.
- Vart åkte han? - För att spela fotboll.
Det finns ett fält på andra sidan bron.
- Jag kommer snart tillbaka. - Benton.
Du oroar dig väl inte på allvar?
Ställer Juma till med problem borde vi väl hört nåt?
Antagligen. Men det här är Sangala. Jag chansar inte.
- Vad var det där? - Inget.
- Varför säger du inget? - Inget.
Ge mig den där.
Han är så mäktig. Hjälp honom.
- Han är bara en liten... - Vill du slåss nu? Slagsmål.
- Vill du slåss nu? - Ja.
Gå och hämta bollen. Leta efter bollen. Hämta den. Hämta den.
Spring!
Nej.
Nu är ni soldater i Folkets Frihetsarmé.
Ni får alla äran att slåss mot imperialisterna-
- tills vi tagit tillbaka vårt land.
Samuel säger att du är från den amerikanska skolan i Okavango.
Amerikanerna gör vårt folk till slavar.
Men vi gör dig fri-
- och de andra barnen med, så de kan bli soldater.
- Ta dem. - Nu åker vi.
- Kom igen. - Nu åker vi.
- Vad heter du. - Steven.
- Högre. - Steven.
Är du en småunge, Steven?
Jag ställde en fråga.
- Är du en småunge? - Nej.
Bra. För vi behöver soldater.
Inte småungar som kissar på sig.
Sluta gråta nu annars ser jag till att du slutar.
Kommendör.
Sätt dem i lastbilen.
Kom igen.
Kör.
Snabbare. Tappa inte bort dem.
Vad gör du?
Idiot. Vi har ingen användning för dem döda.
Kom igen.
Med installationen om mindre än två timmar-
- ska president Daniels möta sin efterträdare i Vita huset-
- och gå igenom detaljerna av överförandet av makten.
Deras arbetslag har jobbat ihop-
- i flera veckor för att försäkra en smidig övergång.
Se inte på mig så där.
- Borde du inte klä på dig? - Vi har tid.
Sluta.
- Hallå. - Jag måste prata med dig, Rog.
- Chris? - Ja. Du...
...jag tror jag har problem. - Okej.
- Tar du droger igen? - Det är inte det.
- Du svarade inte på frågan. - Jag kan inte...
Jag kan inte prata på telefon. Jag hoppades jag kunde...
- Att vi kunde träffas. - Nu?
Vänta lite, Rog.
Chris?
Timingen är otroligt dålig. Jag vet det.
Men jag skulle inte fråga om det inte var viktigt.
Jag måste åka om 45 minuter.
Jag är där om 20.
- Chris... - Det tar inte lång tid. Jag lovar.
Gör detta för mig, snälla.
Okej. Men jag åker om 45 minuter.
Tack. Tack.
Låter du Chris komma hit nu?
Han har ett återfall. Vad ska jag göra?
- Precis. Vad ska du göra? - Be honom ringa sin sponsor?
- Jag vet inte. - Typiskt Chris.
Han har varit min vän väldigt länge.
Han gav mig mitt jobb, hade han inte det...
...hade jag aldrig mött dig.
Sluta.
Men kom inte för sent till din mammas installation.
Madam President.
- Inte än. - Den här vägen.
Trevligt att se dig.
- Hur känns det? - Jag är förväntansfull.
- Nervös. - Det borde du vara.
Om ett par timmar är du den mäktigaste personen i världen.
Som om du inte redan är svår nog att leva med.
- Frun. Mr Taylor. - Tom.
Presidenten är ledsen att han inte kan hälsa dig välkommen.
- Men något brådskande dök upp. - Något brådskande?
Vad det än är så hamnar det på mitt skrivbord om två timmar.
Kan du ge oss ett ögonblick?
- Förlåt. - Ingen fara.
Gå du.
Ambassaden i Sangala har fått besked om en nära förestående kupp.
- Hur nära förestående? - Mycket.
- Var är presidenten nu? - I telefonrummet.
På en säker linje med premiärminister Motobo.
Juma för sina styrkor mot huvudstaden medan vi pratar.
Den här videon togs för en liten stund sen.
Herr premiärminister, nyheterna kom som en överraskning.
Men vår prioritet här i Washington är att skydda dig och din familj.
Min prioritet är att försvara mitt land från monstret Juma.
Det kan jag bara göra om du skyndar på det militära bistånd-
- din kongress utlovat.
Tyvärr kan jag inget inflytande över det. Absolut inte idag.
Och din efterträdare? Har hon något inflytande?
Jag kan inte tala för henne. Ursäktar du oss ett ögonblick?
Ja, naturligtvis.
Du hade rätt. Taylor vill vara med och besluta om detta.
- Var är hon? - Här utanför.
Jag är ledsen, jag måste sluta. Den nya presidenten väntar på mig.
Förmedla min förfrågan om militärt bistånd, är du snäll.
Det ska jag göra.
Mr President.
Senator Taylor.
Tom berättade om vad som händer i Sangala.
Det är en tuff situation.
Jag förstår inte.
Hur kunde Juma få ihop en armé utan att vi visste om det?
Vi tog hans vapen för tre år sen. F.N. Har övervakat situationen.
Uppenbarligen inte tillräckligt noga.
Då vet du inte vem som förser honom?
Vi vet bara att Juma har avancerade vapen-
- därför ber minister Motobo om militärt bistånd.
- Vad svarade du? - Sanningen. Det är inte möjligt.
Håller du inte med?
Vi har trupper i området.
En kraftvisning kanske får Juma att tveka.
Och om det inte gör det-
- är vi fast i ännu ett civilt gräl på andra sidan jordklotet.
Det är svårt att sälja.
Det finns inget i Sangala värt att beskydda.
Inga naturresurser, inga viktiga ekonomiska band.
Inget som hotar vår nations säkerhet.
Sist Juma försökte ta makten-
- startade han ett inbördeskrig som dödade tiotusentals civila.
Vår inblandning kan förhindra en förintelse.
Det här kriget blir också tragiskt.
Men det är inte vårt krig.
Jag har beordrat ambassadören att evakuera all icke-militär personal.
Det är ett misstag.
Jag vill inte se amerikaner i korselden när Juma börjar skjuta.
Stänger vi ambassaden signalerar vi till världen-
- att vi är villiga att lämna en demokratisk vän i sticket.
Jag uppskattar din idealism.
Kan inte säga detsamma om din cynism.
Vi diskuterar detta igen när du suttit i min stol ett tag.
Till dess måste vi sköta överföringen.
Jag tycker vi börjar.
- Skicka in Tom Lennox. - Ja, mr President.
Nej.
Desmond.
Öppna ögonen. Öppna ögonen, Desmond.
Stanna hos mig.
Öppna ögonen.
Somna inte.
Fattar du? Somna inte.
Duktig pojke.
Somna inte.
Den är inte tung. Jag kan bära den.
Jag vill följa med dig.
Jag och min bror, Desmond.
Vi kan bära dina saker och arbeta för dig.
Nej.
- Varför inte. - Därför.
Jag går ensam.
Morfar sa att folk som gillar att vara ensamma är häxor.
Där ser du.
Han skulle inte bli glad om du följde med en häxa.
Han skulle vilja att jag åkte till Amerika. Elvis Presley var hans favorit.
Jag ska inte till Amerika.
- Vart ska du, då? - Jag vet inte än.
"Jag vet inte än" är bättre än här.
Är du säker på det? Här verkar inte så illa.
Mr Benton är väldigt snäll, men det finns för många spöken.
Spöken?
Min mamma, pappa och mina tre systrar.
De lever i djungeln och kommer fram på natten.
Men du ser dem inte för du är poomui.
En vit person.
Willie...
...du och jag är vänner, eller hur?
Då vill jag att du gör mig en tjänst.
Jag vill att du stannar hos mr Benton och tar hand om de andra pojkarna.
Kan du göra det?
- Lovar du? - Jag lovar.
Okej.
Tack.
Jack.
Benton ringer. Han vill prata med dig.
- Carl? - Jack...
...James är död.
Desmond är skjuten.
- Vad hände? - Juma samlar en armé.
Desmond säger att de är på väg till skolan.
De är efter pojkarna. Du måste ta dem till skyddsrummet.
- Thomas vet vart det är. - Hur många vapen?
Jag vet inte. Håll dem borta tills jag kommer.
Ring ambassaden. Få dem att skicka marinsoldater.
Jag har försökt, men kommer inte fram. Gå till mitt rum, Jack.
Du hittar vad du behöver ett skåp. Nycklarna är ovanpå.
- Hur långt borta är du. - Fem minuter, kanske.
Låt dem inte ta mina barn. Låt dem inte ta barnen.
Det ska jag inte, Carl. Allihop.
Jag vill att ni lyssnar nu. Följ med Thomas till skyddsrummet.
- Han för er dit. - Vad händer?
Jag hinner inte förklara. Gå med Thomas. Ring klockan.
- Min bror, då? - Han är med mr Benton.
- Följ mig. - Jumas män kommer.
Har du ett vapen?
- Hur vet du att det inte är ett rykte? - Har du ett vapen?
Kommer de pratar jag med dem. De lyssnar på mig.
Spara det för paraden. De kommer. Två av våra pojkar är skjutna.
Förenta Nationerna är neutrala i såna här situationer.
Din jävel.
Vill du fortfarande prata med dem? Jag trodde inte det.
Göm dig i skyddsrummet med de andra barnen.
Det räcker, Willie. Kom nu.
Kom nu, pojkar.
- Är du sist? - Ja.
Vänta.
Vänta på mig.
Ta pojkarna.
- Överste. - Kom igen.
Hitta pojkarna. Hitta dem.
Skjut.
Kom.
Nej.
Döda honom inte än.
Inte förrän han talar om vart barnen gömmer sig.
Okej.
- Stanna här. - Vart ska du?
Jag kommer strax tillbaka.
Upp med honom.
Hårdare.
AMBASSAD
Endast amerikanska medborgare.
Jag har en syster i Chicago.
- Hon har ett jobb. - Hon måste sponsra dig.
Då är det för sent. Min make dog i strid mot Juma.
Juma dödar mig. Han kommer döda mitt barn.
Jag är ledsen.
Jag gör vad du vill.
Snälla. Ta mig härifrån.
Vad du än vill.
Jag kan inte.
- Jag är ledsen. - Sir, det är Carl Benton.
Låt dem inte döda mitt barn.
Snälla. Snälla.
- Benton. - Jag har försökt komma fram.
- Linjen är överbelastad. - Jumas män är här.
- De samlar en armé. - Vi vet.
- Vet ni? - Vi vet inte hur han gjorde det.
Ingen visste, men han har soldater, de är på väg.
De är här nu, Frank. På min skola.
- Skicka marinsoldaterna. - Jag har inga över.
De är utsända för evakueringen.
- Evakuering? - Ordern kom från presidenten.
Vi samlar alla amerikanska medborgare. Vi slussar folk över gränsen.
Jag har 14 ungar i ett skyddsrum.
En som kommer blöda till döds om han inte får hjälp.
Vill du ha hjälp måste du ta dig hit. Sista helikoptern går om en timme.
Gör inte detta, Frank. Snälla.
- Jag kan inget göra. - Snälla, Trammell.
- Jag är ledsen. - Snälla. Jävlar också.
Jävlar.
Jag har slut på sätt att fråga på.
- Vart är barnen? - Du slösar din tid.
De kommer inte hitta nåt. De är inte här.
Du ljuger.
Nej, det gör jag inte.
Du får leta nån annanstans efter soldater för din armé.
Vart...
...är barnen?
Jag vet inte. Jag vet inte.
Jack.
Jag fortsätter tills du ber mig döda dig.
Men inte ens då kommer jag döda dig.
Inte förrän du talar om...
...vad jag vill veta. - Nej.
Snälla. Nej, nej. Jag ska visa vart barnen är.
Tala om det.
Jag måste visa dig. De är i ett underjordiskt skyddsrum.
Nej.
- Tala om vart det är. - Okej.
Ungefär 200 meter uppför stigen...
...bakom träden. En trädörr under en jordhög.
Hämta barnen. Jag stannar här med honom.
Ingen fara. När jag har barnen...
...dödar jag dig snabbt.
- Är du okej, Jack? - Ja.
Barnen är i skyddsrummet.
- Hur mår Desmond? - Han har förlorat mycket blod.
Gränsen är fem timmar härifrån. Han klarar det inte.
Jag försöker ta honom till ambassaden. De evakuerar.
Hur får du asyl? De är inte amerikaner.
Jag har sponsor-papper. Trammell måste släppa in dem.
Jag måste åka nu, Jack.
Sista helikoptern går om en timme. Är du okej?
Åk, åk.
Du, Jack...
...lycka till.
- Stanna här. - Jack kanske behöver vår hjälp.
Fångar de dig tvingar de dig att tala om vart vi är.
- Du försätter oss i fara. - Vi skulle inte vara i fara...
...om du gjort nåt åt Juma i stället för att se åt andra hållet.
Okej. Ut, allihop.
Snabbt.
Till bussen. Snabbt.
Thomas, hämta Desmond. Han är i jeepen vid slutet av stigen.
Skynda, skynda. Till bussen, till bussen.
- Var är min bror? - Thomas hämtar honom.
Är han okej?
Han kommer bli okej. Gå till bussen.
Snabbt.
- Kom igen. Skynda på. - Desmond.
Det är inte så illa som det ser ut.
Till bussen. Skynda på. Snabbt.
Solenz.
- Vart ska du? - Jag sa till mr Bauer förut.
Förenta Nationerna är neutrala i den här konflikten.
En F.N. -eskort kanske kan ta oss dit vi ska.
- Solenz! - Låt honom gå.
Han försöker rädda sig själv, han vet att barnen är ett mål.
Du behöver min hjälp.
Jumas män sätter upp vägblockader på väg in till staden.
Jag har soldaternas radio. Vi kan använda den och undvika dem.
Du behöver inte gå i närheten av ambassaden.
Hjälp mig få ungarna till stan. Du kan ta dig till gränsen därifrån.
- Tack. Kan du ta det lugnt? - Håll händerna synliga.
Jag sa ju att han väntar mig. Du, Rog.
Rog, kan du ropa på din vakthund?
Han är min vän, agent Vossler. Du kan släppa in honom.
- Din vän är påtänd. - Jag tar hand om det. Det är okej.
- Jag är här. - Tack.
Du, jag vet att min timing suger. Så, tack.
Jag har lite problem, så...
- Vad för problem? Kokain? Piller? - Okej.
Vet du vad? Var inte så där.
Jag minns flera kvällar då du festade mig under bordet.
- Det var länge sedan. - Inte så länge sedan.
Du har fem minuter, så prata snabbt.
Okej.
För ett par månader sen kallade Nichols in mig på kontoret.
Han ber mig sköta ett specialprojekt.
- Specialprojekt? - Det är vad han kallar det.
Han visste att jag förlorat pengar på aktiemarknaden-
- och han skulle ge mig en chans att täcka mina förluster.
Pengarna han gav mig...
Rog...
...det var galet. Jag behövde bara hålla tyst.
Vad bad han dig göra, Chris?
Öppna ett par off shore-konton-
- flytta en massa pengar in och ut.
Du hjälpte Nichols förskingra från sin firma.
Det var vad jag trodde.
Men för tre dagar sen kände jag igen prefixet på kontot-
- justitiedepartementet har flaggat det för aktiemäklare att rapportera.
Så jag grävde lite...
...och det visade sig att namnet på kontot-
- är med på terroristlistan.
Det är galet och lite för konstigt för mig.
I morse var det en läskig kille på Nichols kontor...
Jag vet inte vad han håller på med. Jag vill inte bli inblandad i det.
- Jag är villig att vittna för staten. - Ja.
Bra. Du borde gå till FBI.
Jag tänkte...
...att jag kunde få en bättre deal om vi gick till din mamma.
Vill du att min mamma städar upp efter dig?
- Vad vill du att jag ska säga? - Jag vet inte, Rog.
Vad sägs om:
"Tråkigt att du har problem, men du är min vän-
- och jag ska göra allt jag kan för att hjälpa dig"?
Har du bevis?
Nichols bad mig förstöra filerna. Jag gjorde det aldrig.
Jag skickade dem till min hårddisk i stället.
De är kodade, men de går säkert att spåra.
- Hej, Chris. - Hej, Sam.
- Du ser fin ut. - Tack.
Vi måste åka nu. Vi är redan sena.
Agent Vossler väntar i bilen.
Vi ses där.
Jag kommer strax.
- Vi ses på jobbet senare? - Visst.
- Jag måste åka. - Jag vet, jag vet.
Om jag skickar filerna till dig, visar du dem för din mamma?
Jag pratar inte med nån förrän jag ser dem.
Okej... Du, Rog, tack.
Kan du kolla din e-post om en timme?
Snygga till dig, okej?
Ja.
16 granatkastare och 20 övervakare.
Var säker på att vi har samma koder.
Och en back-up om regeringen försöker störa sändningen.
General Juma är här.
Välkommen hem, general.
Överste Dubaku.
Se vad du skapat här.
Våra amerikanska vänner har varit väldigt hjälpsamma.
- Skickade de haubitserna? - Ja.
De är i position cirka 20 kilometer från huvudstaden.
Vi kan träffa alla mål i stan.
Vi väntar bara på din order.
- Det är en av dina vakter. - Ursäkta mig.
- Ja? - Överste...
...detta är löjtnant Kintu på Delta-stationen.
Vi har tagit en man tillfånga, en F.N. -arbetare.
Han var på väg till sin bas, men vi håller honom för förhör.
Han sa att han har information om din bror.
Vad för information?
Han säger att din bror är död.
Din bror och hans män hamnade i bakhåll vid den amerikanska skolan.
Han påstår att han kan hjälpa oss hitta mannen som dödade din bror.
Jag är strax tillbaka.
Jag stoppade blödningen, men han har hög feber.
Får vi honom inte till ett sjukhus hamnar han i chock.
Vi är fem kilometer från stan.
Jag är ledsen för skolan. Jag vet hur hårt du jobbat för den.
Det är bara en massa cement och plankor, eller hur?
Vad i helvete tänkte jag på?
Jag trodde saker var annorlunda här.
Att landet var förändrat.
Bussen är från den amerikanska skolan.
De är på väg mot stan från Okavango.
De kan ta en eller två olika vägar.
Jag har patruller på båda.
Detta är patrull ett.
Vi har inte sett en buss som ser ut så.
- Vart är ni? - På väg österut...
...en kilometer väster om Okavangokorsningen.
De är framför oss, Jack. Håll i er, allihop.
Håll i er.
- Tyst. - Vad är det.
Rebellpatrull.
Vi kan inte åka tillbaka upp på vägen.
Vi går till ambassaden. Följer vi floden leder den oss till stan.
- Desmond klarar sig inte så långt. - Då hjälper du honom, Thomas.
Vi kan inte ta den vägen.
- Vart ska vi? - Till ambassaden.
Kom igen. Snabbt.
Skynda på. Snabbt, snabbt.
Jag tar honom. Jag tar honom.
"Beslutsboken".
Protokoll för kontrollen över kärnvapenarsenalen.
Jag visste aldrig hur mycket jag inte vet förrän jag läste den boken.
Är alla guldkoderna här inne?
Inte ännu.
Dan Wilcox levererar dem till den du designerar.
Okej.
- Om vi är klara borde jag gå. - Ta en drink med mig.
Vi skålar för din regering.
Jag skulle gärna vilja, men det är lite väl tidigt.
- Är du säker? - Ja.
Till din regering.
Tack.
"Tack, mr President."
Tack, mr President.
Tala om för din personal hur tacksam jag är-
- för allt de gjort.
Vet du vad journalisterna säger?
Att jag förlorade valet för att jag inte ville vinna.
De säger...
...att jag inte vill ha det helhjärtat.
Vad säger du?
Jag?
Håller du med?
Jag tror inte det finns ett enkelt svar på den frågan.
Du har rätt.
I det här jobbet finns inga enkla svar.
Bara spetsiga kanter och rörliga delar.
De flesta ser du aldrig förrän de träffar dig i huvudet.
Så...
...var försiktig...
...madam President.
Vi ses på installationen.
- Är du okej? - Jag vet inte.
Vi har precis fått reda på en kupp i Sangala.
Daniels har beordrat ambassaden att evakuera utan att fråga mig.
- Var det rätt beslut? - Han borde rådgjort...
...med mig om det.
Han kanske fortfarande är bitter för valet.
Noah Daniels är inte så hämndlysten.
Tror du han har ett skäl att dra sig ur Sangala innan du är på plats?
Kanske.
Jag ringer Ethan från bilen.
Gömmer Daniels något om Sangala, kan han hitta det.
Det är bussen från Okavango.
De var här. Minst ett dussin pojkar.
Det spelar ingen roll.
Hur många män? Bara Benton? Är han med jäveln som dödade min bror?
Två män.
Snabbaste rutten går efter floden.
- Bra. - Överste Dubaku.
Jag är ledsen att höra om din bror, men jag behöver dig här.
Beordrar du mig att stanna?
Vår kampanj har bara börjat, du är viktig för dess framgång.
Du får tid att hämnas din bror efter att vi tagit makten.
Mannen som dödade min bror är på väg mot ambassaden.
De evakuerar inom en timme. Det är all tid jag har.
Och all tid jag behöver.
Sir.
Ursäkta mig, general.
Männen är redo.
Gå.
Kör.
Är detta allt, mr Whitley?
Du har stulit finansfiler från ditt kontor.
Filerna är privat egendom, jag är här för att hämta dem.
Är detta allt?
Jag såg att det inte såg rätt ut, jag tog hem det för att kolla det.
- Det är nog ett misstag. - Lugna ner dig.
Svara på frågan.
Ja, det är allt. Allt är där.
Din laptop?
Den är i min portfölj om du vill kolla den.
Brände du kopior?
Nej, jag svär. Jag tittade knappt på filerna.
Vem har du visat dem för?
Ingen.
Så...
...radera det, ta vad du vill ha och sen kan du gå.
Okej? Är allt okej?
Ser vi ut som idioter, eller?
- Nej. - Gör vi?
- Nej, nej.
Behandla oss inte som det, då.
Sätt dig ner.
Knäpp upp skjortan, mr Whitley.
- Varför det? - Skjortan.
- Vad gör ni? - Du ska berätta allt du vet.
Vi kommer veta om du ljuger.
Lägg av. Chris bad mig att inte berätta för nån.
- Jag är inte "nån". - Kom igen, Sam.
- Jag litar inte på honom. - Lita på mig.
- Vi är framme. - Bra gjort, Edward.
Jag vet att Chris är din vän.
Tanken på att ni har en hemlighet ihop...
Jag lovade att inget säga. Du måste respektera det.
Okej?
Okej.
Mycket folk.
Galet att ha en mamma som är den största kändisen i stan.
- Vossler. - Det tog lite tid...
...men vi fick tag i filerna. - Är vi utsatta?
Oklart. Vi jobbar på det nu.
Ta reda på det och ring tillbaka.
Klart.
Willie...
...ta Desmond.
Thomas...
...håll dig nära, okej?
Jack...
...det går en väg mellan träden.
Den tar oss till stan. Vi borde vara säkra där.
Följ flodbädden, den tar dig till gränsen.
- Du är där innan mörkret. - Säkert?
Vi klarar oss, Jack.
Tack för att du hjälpte oss så här långt.
Jack.
Var försiktig.
Carl.
In mellan träden.
- In mellan träden. Nu. Kom igen. - Spring.
Snabbt.
Jag ser dem inte.
Skynda er. Skynda er. Ta skydd.
Skynda på. Ta skydd.
Landa här. Vi följer dem till fots.
Det är okej. Vi går.
Kom tillbaka, Willie. Kom tillbaka.
Stanna.
Stopp. Rör dig inte.
Jack.
Stanna där. Rör dig inte. Kom inte nära.
- Jag ville inte lämna den här. - Jag vet. Det är okej.
Gå med Thomas.
Willie, det är okej. Följ mig. Långsamt.
Stanna på stigen. Gå till de andra pojkarna.
Glöm det, Jack.
Gå nu.
Ta ungarna och gå.
Jäklar, Jack. Det är inget vi kan göra.
Den är rund i ett grått skal...
...med ett cyrilliskt B och nummer 291 skrivet på sidan.
Fjäderladdad rysk mina, fem kilo. Lyfter jag foten så smäller det.
- Jag tar isär utlösaren. - Den har ett skydd.
Jag fixar det.
Det kommer ta mer än en timme att desarmera den.
- Det finns en spärr. Jag hittar den. - Vi har inte tid, Jack. Sluta.
- Ge mig en sekund. - Sluta.
Sluta.
Det är okej.
Jag kan dö så här.
Ta barnen till ambassaden. För dem i säkerhet.
Gör inte detta.
Ta dokumenten. Sponsor-dokumenten.
Ge dem till Trammell.
Snälla, Jack.
Ge mig geväret.
Jag köper dig lite tid. Kanske mer.
Ja.
Gå nu.
Gå.
Gå med Jack. Jag kommer efter.
Mr Benton.
Jag hinner upp er.
Gå, gå.
Vi måste gå. Snälla, kom nu.
Nu går vi.
Ja.
Okej, jag talar om det. Överste.
Sir...
...vi kan inte följa dem in i stan.
Den kontrolleras fortfarande av regeringen.
- Sen när ger du order? - Jag pratade med Udo.
Det finns män i stan som letar efter Benton och den andre.
De blir inte svåra att hitta med barnen.
Jag hittar dem och dödar dem själv. Även om jag måste in i stan.
Gå nu.
Överste Dubaku, titta där.
- Överste. - Gå nu.
Vem är du?
Jag är Benton.
Var är din vän?
Vem då?
Var är han?
Jag vet inte vem du menar.
Okej.
Han tar dem...
- Vad? - Han tar...
Vad säger du?
- Vad säger du? - Han tar...
För honom till mig.
Dra åt helvete.
- Vad var det? - Inget. Fortsätt framåt.
Okej.
Gå vidare. Gå vidare. Fortsätt.
- Hur mycket längre till ambassaden? - Två kvarter.
Vi har bara tio minuter.
När vi kommer dit ger jag dokumenten till dig.
Ge dem till mr Trammell. Han tar hand om allt.
- Då följer du inte med? - Nej.
- Vart är mr Benton? - Han kommer inte.
- Varför inte? - Han är död.
Nej. Han skulle komma efter. Han sa att han skulle komma.
- Willie. - Willie.
Willie.
- Sluta. - Varför?
- Sluta.
- Varför ljög han? - Mr Benton ljög inte.
Han lovade er alla-
- att skydda er och hålla er säkra.
Mr Benton dog så att Jumas soldater inte kunde följa efter oss.
Han dog så du kunde komma till ambassaden.
Mr Benton dog så du kunde komma i säkerhet.
Jag är så ledsen.
Men vi måste gå nu.
Det är vad mr Benton vill.
Okej? Är du okej?
Då går vi.
Kom nu. Kom.
Det är okej.
Kom, så går vi.
Stanna. Thomas, ta pojkarna.
Göm er bakom bilen nu. Kom igen, allihop.
Döda kackerlackan.
- Lägg ner geväret. - Döda kackerlackan.
Jag vill inte göra dig illa. Lägg ner geväret.
Vänta, Willie.
Jag vet att du är rädd. Lägg ner geväret. Jag ska inte skada dig.
Lägg ner geväret bara.
- Willie. - Ser du pojkarna. De är som dig.
Vi ska föra dem ut ur landet. I säkerhet.
Dit ingen kan skada dem.
Du kan följa med. Lägg ner vapnet.
Kom igen. Precis som mig. Titta.
Ser du? Det pekar nedåt.
Som mig.
Följ med mig. Ingen kommer skada dig.
- Vänta. - Kom, Jack.
Vi måste gå.
- Vi måste gå nu. - Pojkar.
Följ mig nu. Kom igen.
Håll varandra i händerna. Kom igen.
- Jag förstår. - Gratulerar.
Vad fin du är.
Väntar du ett samtal?
Det är Chris, eller hur?
Han skulle skicka nåt till mig.
Ring honom sen. Din mamma är här.
Det har varit en lång resa, madam President.
Detta är bara början.
- Henry. - Ethan.
Afrika-gruppen förbereder all information om Sangala.
Du har den på ditt bord så snart du är klar här.
- Godmorgon. - Godmorgon.
- Gratulerar. - Tack.
- Madam President, en ära. - Hej.
- Godmorgon. - Tack så mycket.
Du är så vacker, madam President.
Tack, Samantha.
- Far. - Roger. Samantha.
Trevligt att du är i tid, för en gångs skull.
- Hur är det? - Det känns inte helt verkligt.
Det gör det snart nog.
Whitley behövde lite uppmuntran, men han berättade allt.
Hur mycket vet Roger Taylor?
Du behöver inte oroa dig.
Han vet att Nichols var inblandad.
Han vet bara att hans desperata-
- missbrukare till vän berättade en galen historia.
- Han har inga bevis. - Hittar han Nichols, kan han hitta mig.
Inte utan bevis.
Sir... Whitley är inte längre ett problem.
- Vi begränsade skadan. - Men ni har inte eliminerat den.
Håll ett öga på Taylor.
Följ mig. Håll er tätt bakom.
Stanna bakom mig.
Håll ihop, håll ihop.
Ta oss med, snälla.
Jag måste träffa Frank Trammell. Han väntar mig.
- Vem är du? - Jack Bauer.
Stanna med mig, allihop.
Håll ihop.
Oroa dig inte, Desmond. Vi klarade det.
Vi ska till Amerika.
Trammell, lyssna på mig.
Jag har 14 barn som söker politiskt asyl.
Alla har R-1 -status. En av dem behöver akutvård.
Var är Benton?
Han är död.
Vänta.
Jag har deras dokument.
- Visa mig. - Hämta Desmond.
Där.
Det är okej, Desmond. Stanna hos mig. Kom igen.
- De verkar vara i sin ordning - Öppna grinden och släpp in dem.
Det är bara ett litet problem.
De måste ha en amerikansk medborgare som förmyndare.
Förmyndare? Benton är död, sa jag ju. Han dog när han tog hit barnen.
Låt honom inte dö för inget. Överlämna dig.
Ambassadören ger avkall på förmyndarskapskravet.
- Lämna mig utanför det här. - Det kan jag inte göra.
Vi pratar om oskyldiga barn.
De är ditt ansvar nu.
Skulle du lämna barnen på gatan fastän du vet vad Juma gör?
De kommer användas som kanonkrut, Frank-
- eller slaktas på stadion som underhållning.
Du har chansen att se till att det inte blir så.
Valet är ditt.
Jag har inget val, din jävel. Öppna grinden.
Kom igen, pojkar.
Håll ihop. Kom, Desmond.
Nej, du först, Bauer.
Det är okej, Willie. Det är okej.
Arrestera honom på en gång.
Släpp in dem.
De är med mig. Släpp in dem.
Nej, de där två är med mig också. Allihop. Allihop.
Det är okej, Willie. Följ med soldaterna.
Helikoptrarna, då?
Okej, pojkar, kom nu.
Allt är okej.
Höj din högra hand och säg efter mig.
Jag, Allison Taylor, svär på heder och samvete...
...att jag trofast kommer tjäna som Amerikas president...
...och till min bästa förmåga bevara, beskydda...
...och försvara Förenta Staternas konstitution-
...och till min bästa förmåga bevara, beskydda...
...och försvara Förenta Staternas konstitution-
...så hjälpe mig Gud.
- Gratulerar, madam President. - Tack, herr domare.
När vårt lands grundare...
...så djärvt deklarerade Amerikas frihet inför världen...
...visste de att de tog sin kraft...
...att regera från tre grundläggande mänskliga rättigheter:
Livet, friheten och rätten att sträva mot lyckan.
Idag...
...dedicerar vi oss återigen...
...till att bevara de omistliga rättigheterna.
Men även som vi bär facklan tänd av de stora männen...
...måste vi minnas...
...att ljuset inte alltid strålar så starkt som det borde.
Det fladdrar och flackar...
...på grund av apati...
...girighet...
...och rädsla.
De Tocqueville sade:
"I varje demokrati får folk den regering de förtjänar."
Idag...
...ber jag er alla...
...att hjälpa mig ge er den regering ni förtjänar.
Vi delar alla det ansvar som historien lämnat i våra händer.
Framtiden...
...vår framtid...
...beror på det.
Översättning: Lina Pasqua
SLUT (SWEDISH)